Frågetecken

=Frågetecken =

Vad/vilka är tarpunerna? Jag undrar över hur tarpunernas brödraskap har uppstått? || Tarpunerna är oändligt kraftfulla vattenvarelser som har ett helt eget brödraskap under havets yta. Människor är rädda för dem, med all rätt. Samtidigt är tarpunerna "mänskligare" än de flesta människor, med orubbliga övertygelser om rätt och fel. I slutet räddar tarpunerna Biko ännu en gång. Läker hans sår och släpper honom på en strand. Han vacklar upp på fastlandet och fortsätter hemåt. Inget mer spekatakulärt än så. Men det är en lång väg hem och människor på fastlandet vet också vem han är. ||
 * ======**Skriv, med ett eller några få ord, något som du undrar över, som var svårt att förstå, på första lediga rad här under.**====== ||
 * Man kan t. ex skriva: slutet, någon spec. händelse, någon person, tid, plats, eller någon detalj, vilken som helst som du ej förstår ||
 * Blodet; vad står det för? ||
 * Niklas svarar: Blodet står för det våldsamma och hemska, jag ville inte skriva en prutthurtig actionkomedi. Våldet skulle vara vidrigt. Därför blodkaskaderna. ||
 * Jag tyckte inte att det var något vidrigt våldsamt action, kände mig snabbt lika trygg med krigaren som med Rambo. Spänningen låg mer på det psykologiska planet och det gör kanske också att många kan läsa boken med behållning.Varför måste könen alltid skildras så sterotypt? Fast hade det varit annorlunda hade jag väl frågat om varför det alltid måste vara så politiskt korrekt. ||
 * Niklas: I nästa bok råkar krigaren mycket mer illa ut (fysiskt) och då hoppas jag det är slut med Rambo-tryggheten. ;) Den stereotypa könsskildringen växte fram. Tiden som skildras är primitiv och våldsam. Kvinnor kan vara minst lika våldsamma som män (och det hoppas jag åtminstone kan anas i Tira), men män har sitt testosteron och blir därför både starkare och snabbare, rent fysiskt. Alternativet hade varit en superamason, men då hade det blivit en helt annan bok. ||
 * Berätta om slutet! ||
 * Vem är Biko?
 * Niklas: Jag inte svara för detaljerat eftersom jag vill att läsarna ska få ha sina bilder kvar, men jag gör ett försök. Biko är en fruktad och våldsam krigare med ett outtömligt behov av bekräftelse. Ett behov så stort att han var beredd att riskera allt. I mötet med tarpunkungen förlorade han sina minnen och sitt bekräftelsebehov. Han glömde allt ont han gjort. Men han är den ende som glömt. Resten av världen kommer fortfarande ihåg. Det är hans förbannelse.
 * Vad ville Tira egentligen? Blev hon nöjd med utgången? ||
 * Niklas: Hur tycker du själv att det kändes? :) Tira fick visserligen sin hämnd, men hämnden var tom. För i sin jakt på den förlorade hon Biko och allt som kunde ha betytt något för hennes framtid. Min önskedröm är att läsarna ska ta med sig hennes insikt. Hämndbegär är skit. Det förmörkar livet och gör det omöjligt att se ljuset.

Ska bli intressant att utforska om man kan få dagens ungdomar med vana vid snabba växlingar och fiktion att reflekterar över bokens innehåll. Kan de på något sätt identifiera sig med figurerna? ||
 * Niklas: Jag håller med. Det ska bli intressant att höra hur dagens ungdomar upplever boken. ||